Imam samo geste.
Ne mogu se osloniti na riječi jer mi je jezik dugačak i plosnat,
zbog čega je neučinkovito oruđe za stvaranje višesložnih zvukova.
I zato sam sada ovdje,
čekam da se Denny vrati kući
dok ležim u lokvi koju sam ja napravio.
Hej, Enz!
Enzo?
Čujem zabrinutost u njegovu glasu.
Što je bilo, kompa?
Enz...
Osjećao sam mirise minulog dana.
Motorno ulje, benzin... I pečena piletina.
Možeš li ustati, kompa?
Ovdje sam, kompa. Ovdje sam.
Dobro...
Da mogu govoriti,
rekao bih mu da se ne brine.
Jednom sam gledao dokumentarac o Mongoliji na TV-u.
Ondje vjeruju da kad pas odživi svoj pseći život,
njegova je sljedeća inkarnacija čovjek.
Ovdje sam, kompa.
Dobar mali.
Jasno mi je da to znači da bih izgubio svoja sjećanja i iskustva.
Ali imam plan.
Sve što znam pokušat ću utisnuti u svoju dušu,
nositi to duboko u džepovima svoga postojanja
pa kad otvorim oči i ugledam svoje nove ruke,
sve ću znati.
Moj dragi Enzo.
Bit ću spreman.
Sjećat ću se.
Izabrao me iz legla.
Klupka šapica i repića.
Stao je na farmi dok se vraćao s autodroma u Yakimi.
Već sam tada znao da sam drugačiji od drugih pasa.
Moja mi se duša činila više... ljudskom.
Ovaj. Nesumnjivo ovaj.
Najbolji u leglu. -Uvijek bi to govorila.
Samo malo, njega smo htjeli zadržati.
I on bi uvijek to rekao.
Hej.
Koliko?
I tada sam prvi put dobio uvid u ostatak svog života.
NEVJEROJATAN ŽIVOT PSA ENZA
Tony, stigao je Denny.
Samo čekajte.
Nisam znao da tražiš psa. -Ni ja.
Vidio sam znak uz cestu i nešto me spopalo.
Nije li tako, Enzo?
Enzo? Kao Ferrari? Bravo!
Ne možeš se brinuti za psa. Nikad nisi kod kuće.
Naš najbolji prijatelj mora mi upropastiti ovaj trenutak.
Vodit ću ga sa sobom. Bit će moj srećonoša.
Dolaziš na nastup? Predgrupa smo Scoffsima.
Ne može. Mora se brinuti za štenca.
Eto, već mi nosi sreću.
Jutros su mi javili da trebaju vozača.
Može. Ostavit ću ti propusnicu na ulazu.
Dobro, dvije propusnice.
Tko je taj tip?
Tako je.
Sviđao mi se moj novi dom.
Nedostajala je samo trava, no već ću se snaći.
Enzo, ne! Done, nazvat ću te.
I... Slobodno.
Hajde, daj si oduška.
Bilo mi je neobično što Dennyja zanima moja nužda.
Hajde. Kreni.
Ma naravno.
Dobro, kompa...
Vrijeme je za spavanje. Sutra je važna utrka.
Budi dobar.
Naspavaj se, dobro?
Dobro.
Dobro...
Dobro.
Poslije sam doznao da se to zove TV.
I od njega sam naučio mnogo o ljudskom ponašanju.
No te mi se noći učinio prozorom u novi svijet.
Sviđa ti se to, je li?
Sviđa?
Obožavao sam to.
Desno stopalo na gas.
Nježan ulaz u zavoj.
A još je bolje bilo kad me odveo na utrku.
Denny!
Vidi! -Štene!
Dennyjev mi je stan bio dom,
no osjećao sam da pripadam ovamo.
Bilo je uzbudljivije nego što sam mogao i zamisliti.
Što kažeš, Enzo? -Meni je to bio raj na Zemlji.
Kako se zove?
Denny Swift. Auto broj 96.
Katkad podučava za mene kad treba love, ali vjeruj mi,
mali je nebrušeni dijamant.
Vrućina sa staze, nevjerojatna brzina i preciznost ekipe u boksu,
sve me to zadivilo.
Jednu je godinu vozio Formulu 3. Ušao je u Audijev program Zipa Simonea.
Taman se trebao proslaviti kad je Zippy bankrotirao. Ostao je bez auta.
Ako zbilja želiš osnovati ekipu, on je čovjek za tebe.
Zaostaje cijeli krug za ostalima.
Nije važno tko zna nagaziti, nego tko ima osjećaj.
Denny je prvi odlučio prijeći na kišne gume.
Dođi ovamo.
Gledaj ovo.
Svih ovih godina nisam vidio da itko vozi tako dobro po kiši.
Za njega vrijedi što su govorili za Sennu: "Kad kiši, ne kiši po njemu."
A kad je pobijedio, kao da sam gledao istinskog velikana.
To!
Prva utrka, je li?
Što kažeš, maleni? Svidjelo ti se? Je li?
Mali, imaš trenutak?
Ovo je Sean Wright.
Bok. Denny Swift.
Prodao je digitalnu tvrtku za opscenu svotu
i želi potratiti taj novac na utrke.
Da, čitao sam o vama.
Izvrsna pobjeda.
Možeš li tako voziti za njega?
Isprobajte me.
Prva mi je godina proletjela.
Da vidim.
Znam da nitko nema savršeno psetinjstvo, ali moje je bilo vraški blizu.
Denny je počeo voziti utrke za Wrighta i vodio me sa sobom kad god je mogao.
Poput četveronožnog člana ekipe.
Enz, dobro si?
I bolje.
Sad! Može!
Je li to sudbina ili sreća?
Znao sam da mi je suđeno da budem njegov pas.
Denny je stalno govorio
da se najbolji vozači usredotoče na sadašnjost.
Ne razmišljaju o prošlosti ni o budućnosti.
Pobijedi!
Promišljanje dolazi poslije.
Zato vozači kompulzivno snimaju svaki svoj potez kamerom u autu.
Moram skrenuti prije. Da bolje uhvatim zavoj.
Od njega sam toliko naučio o ravnoteži, iščekivanju, strpljenju.
Pogledom usmjeravaš auto, Enz.
A ja sam maštao da ću se i ja jednoga dana utrkivati.
Čestitke na spektakularnoj pobjedi. Utrka nije bila nimalo laka.
Znate, volim riskirati.
Ti si zaslužan za pobjedu, a nije te ni spomenuo.
Predobar si za njega, Denny. Moraš naći svoje pokrovitelje.
Da, možda.
Vozači me smatraju vođom. -Prebaci tog klauna. Daj tekmu.
Denny je često ponavljao sljedeću izreku:
"Utrka se ne dobiva u prvome zavoju,
"no mnoge su ondje izgubljene."
Samo ti i ja, Enz. Uvijek ti i ja.
I onda ubrzavate.
Utrkivanje nam je bilo sve na svijetu.
Bilo je samo pitanje vremena
kad će Denny ostvariti san i voziti Formulu 1 u Europi.
Dođi!
I cijeli će ga svijet vidjeti kako ga ja vidim.
Obožavat će ga posvuda.
Njegove će pobjede ući u legendu.
Njegovo će ime stajati uz imena najboljih velikana u ovome sportu.
No zasad je bio samo moj prvak.
A onda se pojavila ona.
Bilo je izvrsno. -Da.
Hej.
Enzo, ovo je Eve.
Bok, Enzo. Kako si?
Moje je mišljenje o Eve bilo složeno kao svi mirisi u zraku.
Baš i ne obožavam pse.
Mješavina preparata, šampona i feromona.
On je više čovjek nego pas.
Dennyju se očito svidjelo kako je dotjerana.
Vjerojatno se kupala svaki dan.
Uvijek tako zuri u ljude?
Ako mu se sviđaju.
Ti si kuharica?
Ne, predajem engleski, a jedna od učenica je Tajlanđanka, pa...
Skuhala je fantastičan curry, ali očito moraš ići.
Ne znam što mu je. -Bilo mi je drago.
Dođi. Hajde. Eve!
Moji prijatelji imaju bend
i večeras nastupaju kod Nema.
Ako nemaš što raditi...
"Ozljeda glave". -U Seattleu su treći najbolji...
"Bend koji izvodi glazbu Soundgardena." -Tako kažu.
Zvuči zabavno. -Zbilja?
Da. Već ćemo naći nekakvu zabavu u tome.
Dobro, vidimo se. -Super.
Bok.
Dođi.
Meni ste bili izvrsni.
Vidiš, Mike? Šizi jer smo preskočili stih.
Mi smo ga preskočili?
Ovako je bilo u srednjoj.
Koja ti je pjesma najdraža?
Predzadnja.
Ona s 12-minutnom gitarističkom solažom? -To je najbolji dio!
Denny, oženi je.
Još jedno? -Ne, hvala. Može voda?
Može. Mike? -Može.
Tek ste se upoznali? -Da.
I? -Čovječe!
Sviđa mi se.
Čekaj da vidiš kako vozi. Zaljubit ćeš se.
Čovječe!
Što je? Samo sam...
Kad ću vidjeti kako voziš?
Neće Denny nasjesti na to.
Nije imala pojma o utrkivanju, no Dennyju to nije bilo važno.
Mislio sam da ćemo je brzo gledati u retrovizoru,
no do proljeća je bilo jasno da Eve ostaje s nama.
Priznajem, zavidio sam joj jer joj je posvećivao toliko pažnje,
s tim njezinim palcima i prćastom guzičicom.
U uobičajenom autu, da.
Što on zna o predavanju engleskog?
Da, upravo tako.
A i njezin ukus kad je posrijedi TV bio je upitan.
Daj prestani!
Denny joj je stalno udovoljavao.
A sve kako bi dobio nagradu: mnogo maženja i ljubakanja.
Kako je prošla nastava? -Dobro.
Jesam li joj zavidio na čarobnu osmijehu? Zaraznu smijehu?
Možda i jesam.
Jer je bila čovjek, za razliku od mene.
Idem nam spraviti doručak.
Zbilja? -Da.
Dobro, hvala.
Bok, Enzo.
Ne smeta ti što ga i ja volim?
Kao da se mene išta pitalo.
Vjenčali su se u veličanstvenoj palači koja je imala svoj ocean.
Mislio sam da takva mjesta postoje samo na televiziji.
Nastojao sam biti od koristi.
Bio sam pristojan, opirao sam se da gricnem pokoje ukusno predjelo
i obavljao nuždu u cvjetnjak koji je bilo najdalje od proslave.
Vlasnici tog mjesta bili su Eveini roditelji, Trish i Maxwell,
isprva sam pomislio da su blizanci.
Može li kum donijeti prstenje?
Kad je došao taj trenutak, odradio sam to zbog Dennyja.
Dobar maleni. -Dođi, Enz. Dođi, kompa.
Dobar mali.
Ovim te prstenom vjenčavam.
Eve?
Ovim te prstenom vjenčavam.
I tako smo postali obitelj,
iako nisu svi bili jednako sretni.
Mogao se obrijati za vjenčanje.
Maxwelle. -Što je?
Samo sam primijetio. -Molim te.
Smatraš da nitko nije dovoljno dobar za nju.
Sviđa mi se, doista. Ali svoju kćer obožavam.
A on zarađuje od utrka.
Nemam li razloga za zabrinutost?
Ne, ako Eve nije zabrinuta.
Shvatio sam da ljudi preda mnom govore sve i svašta
jer sam samo glupi pas.
Prošli sam tjedan nazvao Andyja Neubergera.
Rekao je da se netko
tko vozi tako dugo kao Denny
već trebao proslaviti.
Eve kaže da mu izvrsno ide.
Znala sam da ste tu. Hajde, vrijeme je za tortu.
Tata mućka svoje piće.
Nakon vjenčanja preselili smo se.
Bio sam rastrzan.
Imao sam više mjesta.
Ali stari je stan bio naš. Dennyjev i moj.
Pokušao sam im pokazati kako se osjećam.
Što je to? -Enzo. Uzbuđen je.
No, očekivano, pogrešno su protumačili moje geste.
Osim toga, Eve je zračila nečime
zbog čega joj više ništa nisam mogao zamjerati.
Trudna
Watkins Glen, gdje sam inače dobar.
To je u New Yorku? -Da.
Možeš uzeti slobode dane da dođemo prije.
Trudna sam.
Što?
Šiziš?
Što? Ne! A ti?
Malo, da.
Jesi li ti to znao?
Nikad nisam shvatio poentu novca
i zašto su ga ljudi stalno morali imati.
No Denny se počeo sve više zamarati njime.
Počeo je trenirati više nego ikad.
Uzeo je dodatne sate, natjecao se u svim utrkama.
Nedostajat ćeš mi.
A to je značilo da sam sve češće bio sam s Eve.
Hajde, Enz. Dođi.
Iskreno, nisam je još zavolio kao Denny.
Maleni, hvala ti.
Ali imali smo svoj ritam.
Baš lijepo.
Katkad me podsjećala na moju majku
kad bi uzdahnula i namjestila se na leđa.
Zacijelo je fantastično imati tijelo u koje stane cijelo jedno živo biće.
Ne računajući trakavicu koju sam imao.
Zanima te kako je to?
Dobar maleni.
Jesi li osjetio? Kako se rita?
Slatkišu mali, dođi.
U redu je, dođi.
U redu je.
Nisam mogao ni zamisliti što se događa u Eveinoj čarobnoj vreći
gdje se dijete sastavljalo.
Samo sam se nadao da će sličiti meni.
Enzo, lakše malo. Taj ti je jedini.
Udoban je. -Sviđa mi se.
Vjerojatno je isti kao prošli koji sam ti kupila...
Sviđa ti se?
Iz Pikeove trgovine. Ručna izrada.
Jako je... -Tvoja omiljena nijansa ružičaste.
Da.
Možeš?
Da, mogu. Samo da vidim kako izgleda.
Možemo razgovarati o babici?
Dragi, već smo to prošli. -Da, znam.
Samo kažem. Ja sam rođen u bolnici, ti si rođena u bolnici.
Znam, ali zbilja želim roditi ovdje.
Tanya je rodila blizance kod kuće.
Rekla je da su njezine žene bile fantastične.
Dobro.
Bok, mama. Sretan Bož...
Dobro.
Netko iz nešto nešto Penskea.
Na Božić?
Halo?
Da, bok.
Kakva je to kapa?
Kažu da psi ne vide boje.
Očito ih ne vidi ni Denny.
Dobro, javite mi.
Bok.
Što je? -Judd Murphy iz Penskeove ekipe.
Nemaju vozača i ponudio mi je auto u utrci 24 sata Daytone.
To je dobro, zar ne?
Dobro? Izvrsno je! To je Daytona!
To je prilika koju sam čekao. Sve bi se moglo promijeniti.
Isuse, Denny! To je divno!
Zadnji vikend u siječnju.
Pa? Termin mi je 15. veljače. -Prilično je blizu.
A da pođeš sa mnom?
Ne moramo letjeti.
Denny, neću voziti do Floride.
Ali ti moraš to prihvatiti.
Nema rasprave. To ti je prilika.
Ako dobro odvezeš, mogu ti se otvoriti brojna vrata.
Uopće te ne zabrinjava termin?
Jesam li ikad u životu uranila?
Nisam znao da ljudi mogu proizvoditi takve zvukove.
Denny je sve propustio jer je cijelu noć vozio u Daytoni.
Denny Swift u autu 22 izvrsno vozi.
Ekipa je bila na 10. mjestu. -Izvrsno ti ide, Eve.
Bližimo se 17. satu maratona, a kiša i dalje lijeva.
Želim razgovarati s Dennyjem. -Tiskaj.
Swift u autu 22 sve je bliži autu broj 17.
Još samo jedanput.
Nevjerojatno! Denny Swift vještim potezom prelazi u vodstvo.
Bok, djevojčice mala.
Tako si lijepa i topla.
Ostavit ćemo vas same.
Hvala. -Nema na čemu.
Bježi, psu!
Ne, neka ostane.
Da...
Enzo.
Taj miris... Dotad nisam osjetio.
Dođi, slatkišu mali. Dođi.
Nikad nisam vidio tako predivno biće.
Zoë...
Ovo je Enzo.
I on je tvoja obitelj.
I uvijek će te štititi.
Kako je sve? Je li dobro? -Bok! Dobro je, dobro je.
Čekala je taticu.
Trebao sam biti uz tebe.
Ima tek jedan dan. -Znam, ali...
Sad si ovdje.
Zato smo se našli.
Da stvorimo ovo savršeno biće.
I dalje ne razumijem.
Izgubili smo, ništa strašno.
Imali smo krug prednosti pred kraj.
Rekao sam Murphu da mogu završiti,
no pokrovitelji su ga pritiskali
da pošalje čudo od djeteta iz Kalifornije koje je po svim novinama.
I nakon deset minuta, mali se zabio u zid i smrskao auto.
Ali ti si dobro vozio.
To nije važno ako ekipa ne dovrši utrku.
Nema veze.
Zbilja, bit će još utrka.
Da? -Da.
Zoë. Vidi je.
Gdje je? Dugo je nismo vidjeli!
Blizanci koje smo rijetko viđali sad su stalno dolazili
i zatrpavali stan užasnim darovima.
Denny je glumio da mu to ne smeta, no osjećao sam nelagodu zbog zebre.
Pogledaj te lijepe okice. Bok, djetešce.
Moram promijeniti pelenu. -Ja ću.
Da, baka će to riješiti.
Denny!
Napreduje. -Hvala.
Malo sam gledao tvoju utrku.
Kako je mali koji se razbio?
Već smo razgovarali o tome.
Sad imaš kćer.
Recimo da se teško ozlijediš
ili, nedaj Bože, pogineš...
Neću. -Ne možeš to obećati.
Da, mogu.
Obećavam da ću se uvijek brinuti za Eve i Zoë. Uvijek.
I kunem se da ću paziti na svoju sigurnost,
makar to značilo da ću izgubiti svaku utrku.
Bok, zlato. Volim te.
Zadivila me moć kojom je baratala naša mala Zoë.
Moć kojom je i mene očarala.
Lakoćom kakvom Mjesec obilazi Zemlju na svojoj putanji.
Bio sam ključan akter njezine zabave,
skakao sam za teniskim lopticama i mukotrpno ih hvatao,
a zatim plesao poput četveronožnog klauna da ih opet uhvatim.
Trči!
Spremna, slavljenice? Idemo.
Toliko me očarao taj svijet da nisam brojio tjedne i mjesece.
Priprema, pozor...
Sad!
I kad je prijateljima rekla da sam njezin stariji brat,
srce mi se punilo ponosom.
Vruć krumpir!
Smrdljive gaće! Stiže!
Jurca!
Dobar mali.
Svi moraju čekati svoj red za klopu.
Čak i zebre. Zar ne, učitelju?
Tatice! -Bok!
Žao mi je što sam propustio plesni nastup. Mama mi je sve rekla.
Jesi li pobijedio?
Ovaj put nisam, slatkice.
Je li ti lakše?
Nemaš pojma koliko.
Hvala što si čuvao naše cure.
Što imamo?
Predmet drugog razreda.
Kao da sam stalno na stazi ili u zračnoj luci.
I meni se katkad tako čini.
Bit će lakše.
Dobro si?
Boli me glava. Ocjenjivala sam radove.
Nije trebalo trajati ovako dugo.
Oduvijek sanjam o Formuli 1, no čini mi se
da stojim na mjestu.
Hej...
Utrka se ne osvaja u prvom zavoju.
Da.
I dalje uživaš u tome, zar ne?
Da, naravno.
Možda to nije dovoljno.
Ne znam.
Apex mi je ponudio auto za Lagunu Secu ovaj vikend.
Rekao sam da ću razmisliti.
Samo si umoran.
Da.
Tu sam noć probdio razmišljajući o Dennyjevim riječima.
Da odustane od utrka?
Bio je vozač trkaćih automobila kao što sam ja bio pas.
To mu je bilo u krvi. To je bila njegova sudbina.
Prema mongolskoj narodnoj predaji, psi vide u svijet duhova...
Zoë, zlato, večera je spremna.
Čekat ću taticu. -Tatica večeras predaje.
Još pet minuta?
Dobro. Enzo, večera!
Da!
A onda je sve moje brige zbog Dennyja zasjenio miris.
Neugodan miris iz njezinih ušiju i sinusa... Poput raspadanja.
Poput trulog drveta.
Da mogu govoriti, upozorio bih je.
Nemoj me i ti gnjaviti, kompa.
Mogao sam samo gledati i osjećati prazninu u sebi
jer joj nikako nisam mogao pomoći.
U tihu pogledu zebre osjećao sam kao da se smije mojoj nevolji.
Eve je htjela da štitim Zoë.
No nitko nije štitio Eve.
Hej, tiho. Probudit ćeš Zoë.
Hajde.
Otkad gledaš moje snimke?
Kako to da ulaziš u zavoje toliko brže od drugih auta?
Pa...
Većina se vozača boji kiše jer je nepredvidljiva.
Moraju reagirati na nju.
A ako reagiraju u brzini,
vjerojatno će zakasniti. Boje se s razlogom.
Ja se bojim samo dok gledam.
Ali ako suvereno upravljaš autom, ne moraš ništa predviđati.
Ti određuješ ishod.
Sklizneš prije nego što auto sklizne sam? -Da.
Da.
Kad sam u trkaćem autu, sam kujem svoju sudbinu.
"Ono što zamisliš pred tobom je."
Stvori svoje uvjete i... Kiša je samo kiša.
Sutra ujutro nazvat ćeš ljude iz Apexa
i reći ćeš im da ćete se vidjeti u Laguni Seci.
I ne smiješ odustati, nikad.
Ne zbog nas. Ni zbog koga.
Obećaj mi.
Obećavam.
Tada sam napokon shvatio zašto Denny voli Eve.
I zašto sam se toliko dugo ja bojao voljeti nju.
Ona je bila moj nepredvidljiv element.
Ona je bila moja kiša.
Pred nama je prekrasan dan za utrkivanje u kalifornijskoj Laguni Seci u Salinasu.
Gledat ćemo 43 GT vozila i dojmljivu vozačku postavu.
Mamice?
Spakiraj se.
Idemo baki i djedu dok se tatica ne vrati.
Loše ti je?
Samo se moram odmoriti.
Molim te.
Dođi.
Odvilo se tako brzo.
Za pet minuta više ih nije bilo.
Ali ja nisam nestao. Još sam bio ondje.
Denny je uvijek govorio da je panika vozačev najgori neprijatelj.
Stoga nisam paničario, previše ispravljao ni sledio se.
Iako sam znao da se Denny neće vratiti još najmanje dva dana.
Ali ja sam pas.
Bog nam nije dao palce,
ali dao nam je sposobnost da preživimo bez hrane duže vrijeme.
I iako bi mi palac dobro došao,
da otvorim vrata, primjerice,
moje najbolje oruđe bila je sposobnost da preživim bez hrane.
Što sam duže bio osamljen, to me više bilo strah.
Što ako se Denny ne vrati?
Imao sam ograničenu količinu vode,
pa sam se morao pobrinuti da mi potraje.
Preživljavao sam na pahuljicama koje su ispale Zoë
i morao sam se osramotiti i olakšati na tepihu,
čekajući kraj svojim mukama.
Nakon četrdeset sati samoće mislim da sam počeo halucinirati.
Baš sam otkrio ostatke prolivena jogurta, kad sam začuo zvuk.
Bila je to zebra.
Pratio sam to stvorenje dok je izvodilo svoju brutalnu burlesku,
nisam znao koliko to još mogu izdržati.
Istrčao sam, nadajući se da sam sve to samo umislio,
da je to bila vizija demona zbog nedostatka glukoze.
Ali nekako sam znao da je to istina i da se dogodilo nešto užasno.
Ima li koga?
Enz, hej!
Što radiš? Dođi.
Enzo, dođi.
Dođi, kompa. Hej.
Što se dogodilo?
Gdje su svi?
Eve?
Jesu li Eve i Zoë još ondje?
Mogu li razgovarati s njom?
Da, u kući sam. Enzo je ovdje.
Čekaj, Eve... Čekaj.
Cijelo je vrijeme bio ovdje?
Mislio sam da si ga povela.
Ne, moram ići. Moram se pobrinuti za njega.
Obavljao si nuždu samo na tepihu.
Dođi, kompa.
Izvoli.
Tatice, nedostajao si mi! -I ti meni.
Smijem pozdraviti životinje? -Da, idi gore.
Samo pokušavam shvatiti.
Bilo mi je tako loše da nisam razmišljala.
Liječnik misli da je nekakav virus.
Bok, kompa. Bok.
Enz, žao mi je. Tako mi je žao.
Zoë?
Nešto se dogodilo s mojim životinjama!
Koji nered. Zašto bi to učinio?
Zoë, ne plači. Idem ga naći.
Dolazi ovamo!
Dolazi! Zločesti pas! Hajde!
Pogledaj što si učinio!
Vidiš?! Zašto bi to učinio?!
Zločesti pas!
Glupi psu! -Denny, prestani!
Što radiš?
Samo mi je jedno padalo na pamet:
zebra se nekako sastavila i napala ostale životinje kad sam otišao.
Trebao sam uništiti demona dok sam mogao.
Trebao sam ga pojesti, makar me ubio.
Tako mi je žao, Enz.
Obećavam da više to neću ponoviti.
Žilav si ti pas.
Dođi.
Usput, pobijedio sam.
Prvi u svojoj kategoriji?
Ukupno.
I imam stalno mjesto u Apexovu prototipu.
Bože, Denny! Bože!
Žele da u Sonomi odmah počnem trenirati s ekipom.
Tako se ponosim tobom.
Mogli bismo na put. Cijelo ljeto.
Možemo ići na sve utrke.
U utrkama auto prati vaš pogled.
Vozač koji ne može skinuti pogled sa zida kad-tad zabit će se u njega.
Ali vozač koji gleda stazu dok njegovi kotači jure...
Taj će vozač zadržati kontrolu nad svojom sudbinom.
Shvatio sam da je Denny to učinio.
Prizvao je pobjedu jer je znao da nam treba.
Ključevi.
Dobro. Nazvat ću te večeras.
Bok, kompa. Mala, trebam to.
Da vidimo.
Hvala. Hvala.
Zabavi se. -Bok.
Bok, tatice!
Bok, mama. -Bok. Kako se osjećaš?
Dobro. Mnogo bolje.
Vodim Enza u šetnju dok je Zoë u školi.
Moram se vratiti u formu, užasno se osjećam.
Dušo, krhka si.
Denny je opet na putu?
Ne želim o tome. Tata me dovoljno gnjavi.
Dušo, zbilja samo pitam. -Znam.
Moram ići. Nazovem te poslije. Volim te.
I ja tebe. -Bok.
U redu je.
Dobro sam.
Katkad je želja da govorite tako snažna da vas izluđuje.
Ima broj.
Katkad mrzim što sam to što jesam.
Hej, hajde.
Dođi.
Da, bit će ona dobro.
Hvala ti, Mike. -Nema problema.
Čak neće raditi biopsiju,
samo ga žele izvaditi, bio zloćudan ili ne.
Želiš da nazovem Apex?
Već jesam.
Rekao sam da neću voziti ove sezone.
Moram biti ovdje.
Enzo, večeras spavaš s ujom Mikeom. Može?
Budi dobar, može?
Vidimo se za nekoliko dana.
Učinio bih sve da mogu ostati uz njega.
Ali budući da sam pas, nisam smio u bolnicu
da čujem dijagnozu i moguće metode liječenja.
Bio sam blizu desete godine,
no nitko mi se nije povjeravao
ni očekivao ništa od mene osim da manje lajem i vršim nuždu vani.
A zebra je negdje plesala.
Razmišljao sam o bijegu.
Htio sam sve odgurnuti i živjeti sa svojim precima
na pustinjskim visoravnima Mongolije.
Možda bih to i učinio da nisam imao povjerenja
da će Denny sve popraviti.
Izašla je iz sale.
Sad samo moramo čekati da vidimo kako će reagirati.
Hej, kompa.
Remen prijenosa pukne. Kvačilo popusti.
Kočnice omekšaju zbog pregrijavanja.
Loš će se vozač slupati.
Prosječan će odustati.
Ali izvrstan vozač nastavit će voziti.
Slušaj...
Sutra moram predavati.
Poslije škole ideš u Carolineinu kuću, a ja ću doći po tebe u 18 h.
Dobro.
Tatice?
Da?
Kad se mamica vraća kući?
Ne znam, malena.
Nadam se uskoro.
Izvrstan vozač naći će način da nastavi.
Laku noć, tatice.
Volim te. -I ja tebe.
Što je? Voliš pohani sir.
Do ručka će se ohladiti.
Ne zamjeri mi, učim usput.
I vaša supruga radi?
Moja je mamica u bolnici. Mozak joj se razbolio.
Dolazim po tebe odmah poslije škole.
Ali danas imam dodatne aktivnosti.
Kad to završava?
Pitaj mamicu, ona zna.
Bok, dušice. -Bok.
Bok, mamice.
Dani su se pretvorili u tjedne, a Eve se još nije vraćala iz bolnice.
Bit ćeš dobro.
Sve će biti u redu.
Sad bi trebala sjesti.
Ljudi kojima je stalo do Dennyja pomagali su mu.
Mike mu je našao posao u radionici
i čuvao me kad god je Denny to tražio.
A morao je ovladati i drugim vještinama.
Boli me. -Dobro.
Oprosti.
Zoë je vruće ljetne dane provodila u dječjem kampu kod Green Lakea.
Bok, zlato!
A katkad bi prenoćila kod blizanaca.
Bok!
Idemo.
Tada bi Denny dokasna bio u bolnici s Eve.
Kad bismo došli kući, bio bi jako tih.
I onda sam mu ja pružao što je trebao.
Do jeseni smo nalikovali uhodanoj ekipi u boksu.
Predviđali smo, prilagođavali, ispravljali.
Čekaj, zlato. Izvoli užinu.
Hvala, tatice. -Vidimo se poslije.
Bok, Enzo.
Bok.
Što kažeš, Enz?
Ovo će ti se svidjeti. Spreman?
Hej, Zoë!
Večera!
Benjamin dolazi izvana, ostaju Wilson i Neal.
Nije fer! Crveni je auto kriv! -Da i ne.
Moraš držati položaj na stazi.
Crveni je auto to i činio.
Kad-tad, u svakoj utrci,
moraš riskirati ako želiš pobjedu.
"Spore ruke u brzini, brze ruke u sporini."
Isuse! Tvoja će me mama ubiti.
Te je noći Denny primio poziv.
Liječnici su napokon dopustili Eve da se vrati kući,
ali neće se vratiti k nama.
Zašto mama ne može biti s nama?
Hoće, ubrzo.
No kako su djed i baka stalno kod kuće,
najbolje da bude s njima.
Samo zasad.
Evo mamice!
Zoë... -U redu je, mama.
Zlato moje! Jedva sam čekala.
I ja.
To je ona, maleni.
"Sniježilo je po vjeverici, sniježilo je po dabru
"i sniježilo je po svima.
"A onda je on rekao: 'Pogledaj, baš kako smo i mislili.'
"A Boggan je rekao...
"Charles je ispisao želju na papiru."
Ne razumijem. Što me točno pitate?
Maxwell i ja smatramo da bi Zoë trebala biti s nama. Barem dok ne...
Što? Zar sad već mislimo da neće preživjeti?
Svi se molimo da dobro završi, no čuo si liječnika.
Ovo je Zoë možda posljednja prilika.
Mogu je voziti u školu i dolaziti po nju. Ili ti.
Kako god želiš.
I ti možeš ostati ovdje. Samo smo mislili...
O tebi ovisi.
Razgovarat ću s Eve o tome.
Dođi.
Samo nam žele pomoći, Denny.
Znam.
Najvažnije je što ti želiš.
Želim svoj stari život.
Odnosi li se tata bolje prema tebi? Obećao je da hoće.
Da, dobar je. Sve je u redu. Samo...
Ti se samo usredotoči na sebe. Može?
Da pokucam u drvo, za nekoliko će mi se tjedana vratiti snaga
i možemo zajedno kući.
Zar ne?
Da.
Želim da se ponovno utrkuješ.
Predugo nisi.
Vidjet ćemo.
Ne želim da odustaneš zbog mene.
Obećao si da nećeš odustati.
Neću.
Naspavaj se...
Dobro?
Volim te.
Toliko te volim.
Zasigurno nije lako biti čovjek.
Katkad sumnjam da mogu tako funkcionirati,
no znam da je to nužno želim li postati čovjek kakav želim biti.
Pazi na naše cure, Enzo.
Tu sam noć probdio, kao i mnoge nakon toga.
Demon je dolazio po Eve.
Ali najprije mora proći pokraj mene.
Tek kad su se ostali probudili, prepustio sam im svoje dužnosti.
Lijeni psu.
Neke je noći Denny stražario sa mnom.
Ali ujutro se nije mogao odmarati.
Morao je biti snažan za Zoë.
Povlačenje. A ovo?
Idemo povlačiti.
Koju će uzeti?
Evo ga! Imam ga! Ondje je!
Enz, dođi.
Dobar mali.
Sjećaš se? -Da.
Bio je tako izdržljiv.
Hej! Teniski reket. -Da!
A djed ti je platio poduke u klubu srijedom popodne. Zabavno, zar ne?
Srijeda mi ne odgovara, cijeli sam dan u radionici.
Nema veze. Mi te možemo voziti.
Da! -Da.
Dopustio je Eveinim roditeljima da razmaze Zoë.
Razumio je da su tako manje mislili
na ono što se događa njihovoj kćeri.
No to nije bilo moguće.
Vratio sam se. Gdje ste?
Bok. -Iznenađenje!
Kakvo iznenađenje?
Dođi. -Priredile smo zabavu.
Zabavu? Mislim da nisam prikladno odjeven.
Nevjerojatno si zgodan.
Sigurno možeš?
Želim se vratiti kući.
Želim da budeš kod kuće.
Toliko to želim, nemaš pojma.
Vidiš li?
Više se ne bojim.
Jer znam da to nije kraj.
Ali ti si to već znao, zar ne?
Ti sve znaš.
Ne znam baš sve.
Ali znam ovo:
Eve je posljednjim dahom oslobodila dušu.
Vidio sam kako je napušta.
Mogla je nastaviti svoje putovanje negdje drugdje.
Baš lijepo.
To je dječja igra. Sad moram biti odrasla.
Trish je spravila Zoë nešto za jelo.
Hvala.
Toliko ljudi.
Svi njezini stari prijatelji.
Učenici.
Da, svi su je voljeli.
Mislio sam da ću biti spreman. Znao sam da je neizbježno, ali...
Nisam bio spreman.
Uopće.
Da budem iskren, Denny,
to nas pomalo zabrinjava.
Što se nisi pripremio. Čini se da nemaš nikakav plan.
Plan? Ne...
Zoë jede jaje i prepečenac.
Upravo smo počeli.
Mislila sam...
S čime smo počeli?
Bi li mi tko rekao što se ovdje događa?
Maxwell i ja razgovarali smo i...
Pitali smo se bi li za sve nas bilo najbolje
da Zoë nastavi živjeti ovdje, s nama.
Što? -Sada treba stabilnost.
A smatramo da joj ti to ne možeš pružiti.
Ako se kaniš i dalje utrkivati. -Vraćaš li se utrkama?
Naravno, da.
Ne odmah, ali...
A tko će se tada brinuti za Zoë?
Ja.
Kao što si se brinuo za Eve? -Maxwelle!
Što to znači?
Nitko se sad ne želi prepirati oko toga.
Da si češće bio kod kuće, možda bi nešto primijetio.
Našli bi ga na vrijeme. -To nije istina!
Samo je uzrujan, Denny.
Mislite da nisam to pitao liječnike tisuću puta?
Svi znamo da nitko ništa nije mogao poduzeti. Nije riječ o tome.
Zoë se vraća kući sa mnom. Kraj rasprave.
Želimo samo najbolje za Zoë.
Za nju je najbolje da bude s ocem.
Ako želite ostati u kontaktu s njom,
bolje da odmah prestanete!
Što sam ti rekao?
I dalje bi bio u njezinu životu, koliko želiš.
Imamo vremena i novca da se pobrinemo za nju kako bi Eve to htjela.
Ti se možeš posvetiti utrkama.
Dosta. Ne želim ovo slušati.
Ne ostavljaš nam izbor.
Maxwelle, obećao si da nećeš!
Šalite se?
Tek sam pokopao suprugu, a vi tražite skrbništvo nad mojom kćeri?
Denny, oprosti. Nismo mislili da će ovako...
Pojela sam jaje.
Zlato, spakiraj stvari. Vraćamo se kući.
Sve je u redu, dušo.
Tvoj tata mora nešto riješiti, pa ćeš biti s nama.
Zoë, donesi stvari. Odlazimo.
Što misliš tko si?
Znaš da ne možeš ovo sam.
Što će se dogoditi kad te opet ne bude bilo danima zbog utrka?
Svaki si vikend u avionu.
Propustio si njezino rođenje, zaboga!
Nećeš je odvesti.
Bože!
Jeste li... -Dobro sam.
Rekao sam da sam dobro.
Dopusti joj da ostane.
Barem zasad. Odvjetnici će nešto smisliti.
Zoë!
Poslije ćemo doći po lutke, može? -Dobro.
Uđi u auto, dušice.
Grdno griješiš!
Enzo, uđi.
Ne sad, Enzo.
Što je? Dobro.
Nisam znao što se prikazivalo. Znao sam da treba nekakvu razonodu.
I Eve je to radila kad je Denny bio potišten.
Dobro, ludi psu.
Bila je to Velika nagrada Luksemburga 1989. godine
na kojoj je pobjedu odnio irski vozač Kevin Finnerty York,
vozeći posljednjih 20 krugova sa samo dvjema brzinama.
Pravi prvak može postići ono što obična osoba smatra nemogućim.
Denny se samo toga morao sjetiti.
Hvala što si primio moj poziv kod kuće. Jedini si odvjetnik kojega poznajem.
A ti si jedini mehaničar kojem vjerujem.
Opusti se, Denny.
Prema onome što si mi rekao, ovaj je slučaj jasan.
Gdje ti je sada kći?
Htjela je u školu. Trebala je ostati kod kuće?
Ne, to je dobro. Paziš na njezine potrebe.
Tvrde da nisi sposoban roditelj
zbog opasnosti koje nosi tvoj posao.
Posve izmišljena tužba.
Zašto su se uopće i trudili?
Tražit ću skraćeno suđenje i to je to.
Kažete da oni ne mogu dobiti? -U državi Washington
dijete uvijek daju biološkom roditelju.
Nema sumnje.
Dobar dan. -Vi ste Dennis Swift?
Provjerit ću je li još otraga.
Ja sam Denny Swift.
Biste li izašli odande?
Dobro.
Imamo nalog za vaše uhićenje.
Je li ovo šala?
Stavite ruke na pult i raširite noge.
Dobro.
Kompa, u redu je.
Koliko će ovo trajati? -Imate pravo na šutnju.
Moram po kćer u školu.
Ja ću otići po nju. -Ne, nazovi Marka Finna.
Razumijete li svoja prava? -Razumijem.
Nazovi Marka Finna.
Čekaj tu. -Zašto ga uhićujete?
Samo sam se jedanput osjetio tako bespomoćnim.
Onog dana kad se Eve srušila u šumi.
Kava sutra u pola devet.
Tada ćemo sve proći, može? -Dobro.
Pokušali smo otići po Zoë. -Znam, djed i baka došli su prije.
Namjerno su to tempirali. Dođi.
Hvala ti, Mike.
Napad četvrtog stupnja ide pod javnu sablazan,
to znači da vjerojatno nećeš u zatvor.
Ali obojica znamo da nije riječ o tome.
Malo je izgledno da ćeš dobiti skrbništvo ako te osude.
Zbog kaznene prijave
sudac je tražio privremenu zabranu prilaska.
To znači da 90 dana nećeš vidjeti Zoë.
Ne.
Ne mogu da je ne vidim... -Morat ćeš.
Eveini roditelji već ti žele oduzeti roditeljska prava.
Ovo je ludost, on je zgrabio mene.
Ima li svjedoka?
Trish, valjda, ali bila je okrenuta leđima.
Mogu razgovarati s njom. -Ne, na smiješ razgovarati ni s jednim.
Ugrozit ćeš cijeli slučaj.
Kako bismo tvoju odsutnost objasnili Zoë,
izmislili smo priču da voziš za europsku ekipu.
I ispregovarao sam dopisivanje.
Devedeset dana!
Nepravda je bila nepodnošljiva.
Najprije je Denny izgubio Eve i sad neće moći biti sa Zoë.
Dennyju je idućih tjedana bilo teško.
I iako jako želim biti čovjek,
nedostajala bi mi jedna karakteristika psa.
Volim te, tata Pobijedi za mene!
Što kažeš, Enz?
Riječ je o sljedećem:
pas može smiriti um i usporiti metabolizam.
Bez imalo napora može mirno sjediti satima.
Pas može promijeniti tempo svijeta, dok su ljudi prepušteni na njegovu milost.
Halo?
Što je sa psom?
Pas. Zoë od djeda traži da vidi psa.
Naravno da smije vidjeti Enza.
Reci joj da je kod Mikea
i da Mike može dovesti Enza ovaj vikend.
Dobro, pitat ću ih.
Hvala, Mark.
Moja tajnica kaže da smo ti poslali račun.
Platio sam ga. -To je bio prethodni.
Znam da ne smiješ napustiti državu pa se ne možeš utrkivati.
Ali moji ljudi rade na tome.
Znam, Mark. Već ću ti nekako platiti.
Bilo mi je teško shvatiti ovu promjenu u našim životima.
Dođi, Enz!
Svakako mu obriši šape prije nego što uđe.
Baka je očistila ćilime. -Dobro.
Mali Enzo, drago mi je što te vidim...
Tatica mi nedostaje. A tebi?
Prvi put u životu bilo mi je drago što ne mogu govoriti.
Nisam znao što bih joj rekao.
Nakon što je Zoë otišla spavati, ja sam špijunirao blizance.
Složio me sa zemljom.
Rebro mi je napuklo, zaboga!
Vidjela si što se dogodilo!
Odvjetnik je rekao da cijeli slučaj
ovisi o tvom svjedočenju u moju korist.
Moraš svjedočiti.
U meni je kuhala tama.
Ne zaboravi da ovo radimo za našu unuku.
To je najvažnije.
I znao sam iskoristiti svoje pseće oružje da izvršim pravdu.
Što je?
Voliš papričice? -Maxwelle.
Znao sam da papričica nije dobra za mene, no pojeo sam je.
Dobra je, zar ne?
Ipak sam ja samo glupi pas.
To je drugo najveće tržište koje smo vidjeli.
Potencijalni prodavači ne odustaju.
Gledao sam i čekao,
dok se u mom želucu kuhalo nešto odvratno.
Dođi.
Moramo van, hajde.
Hajde. Idemo, obavi svoje.
Hajde, idemo. Obavi svoje.
Ne, ne!
Ne!
Trish! Dođi!
Pas je ispustio proljev na ćilim!
Gdje je kanta?
Bože!
Trish! Možeš li doći ovamo?
Ti obavi svoje, stari.
Pogledom već gledaš idući zavoj.
Samo trenutak.
Što je? Mislio sam da će ostati do večeras.
Koliko sam shvatio, Enzo nije bio idealan gost.
Dobro, pri kraju smo.
Već godinama ove stare oči nisu vidjele pravu stazu.
Nisam ni shvaćao koliko mi je to nedostajalo.
Čak sam se prisjetio starog sna da se vozim uz njega u trkaćem autu.
Dobro, mjerit ćemo. Ispraznite stazu.
Svi polaznici na tribine. Nitko ne smije kući.
Denny, imaš malo vremena?
Samo malo.
Luca!
Kako si? Drago mi je što te vidim. -Također.
Ovo je Luca Pantoni iz Ferrarija. Došao je iz Italije.
Denny Swift. -Drago mi je.
To je novi model?
Da, ravno iz tvornice. -Uživo izgleda još bolje.
Vidio sam kako se utrkuješ. U Daytoni.
Da, bila je to teška utrka.
Luca želi da mu pokažeš stazu.
Može.
Tko je to?
Voditelj vozačkih resursa u talijanskom Ferrariju.
Treba mu krug da se privikne,
u idućem će već juriti.
Za mnom.
Dođi, Enz. -Gore, dečki. Dođite.
Gledajte majstora na djelu.
No vidim li ikoga od vas da tako vozi,
odmah ću vas izbaciti sa staze.
Denny je profesionalac.
Kako je bilo?
Nevjerojatno.
Zaslužio si to.
Predstava je završila. -Što kažeš?
Vidimo se sutra. -Voliš Ferrari. Nije li prekrasan?
Želim ti ponuditi posao.
Radim u Maranellu, središnjici tvrtke,
ondje imamo krasnu stazu.
Ispitivao bi aute.
Hvala, g. Pantoni, ali...
Zbog nekih razloga sada ne smijem napustiti zemlju.
Don mi je objasnio tvoje probleme.
Ali ako se situacija promijeni,
moj je broj na posjetnici.
Bilo mi je drago.
Hvala.
Dođi.
Raspitivao se za tebe.
Kad sam mu rekao što je bilo s Eve, rekao je da te želi zaposliti.
Poštuje tvoju borbu za kćer.
A ako ne pobijedim?
Nije sramota ako izgubiš utrku,
sramota je samo ako se ne utrkuješ jer se bojiš poraza.
Nađi polaznike na stazi.
Onamo pripadaš.
Dođi.
Devedeset dana i meni se činilo kao vječnost.
Ali napokon je došao i 90. dan.
Bok. -Tatice!
Bok.
Enzo!
Vraćam se po nju do šest. -Dobro.
Pazi na se. -Hvala.
Nedostajala si mi. -I ti meni.
Hajde, pripremio sam ti nešto posebno.
Tatice?
Vraćaš li se ubrzo u Europu?
Ne. Ne još, dušice. -Super!
Ali, Zo, još neko vrijeme
moraš ostati kod djeda i bake.
Ne, želim se vratiti kući.
Znam. I ja to želim više od svega,
no odvjetnici moraju odlučiti gdje je najbolji dom za tebe.
To je tako kad nečija mama umre.
Samo im reci da želim živjeti kod kuće s tobom i Enzom.
Dobro.
Reći ću im.
Bok, tatice. -Bok, zlato.
Bit će s tobom svaki drugi vikend do suđenja.
A nakon toga... -Sve ili ništa.
Čuj, Denny...
Znam da ovo sada ne želiš čuti,
no njihov mi je odvjetnik jasno rekao
da tužba i ostalo mogu nestati sutra
ako odustaneš od skrbništva.
Samo želim da razumiješ da imamo s čime pregovarati.
Govorim o posjetima, povlasticama.
A to ćemo mnogo teže dobiti
ako te osude za napad i ako djed i baka dobiju skrbništvo.
Pregovarati?
Ne kažem da ne možemo pobijediti.
Mogli bismo.
Ali mogli bismo i mnogo izgubiti.
Ne smijemo izgubiti, Mark.
Denny, bilo tko može izgubiti. Ti bi to trebao znati.
Čuj...
Samo razmisli o tome.
Znao sam o čemu razmišlja Denny.
Da je samo imao upravljač u rukama, ruke mu ne bi drhtale.
"Samo ti i ja, Enzo."
Uvijek bi to rekao kad bismo išli na noćno trčanje.
Hajde, Enz! Idemo.
Ali ne i te noći.
Bili smo zajedno, ali sami.
Počeo sam smišljati plan.
Jednog bismo dana otišli do Zoëine škole, nenajavljeno,
a zatim bismo otišli u Montreal, gdje svako ljeto imaju Veliku nagradu.
Enz?
Enzo, stani!
Enzo, ne!
Bože!
Nisam ga vidio! -Niste vi krivi.
Ja sam kriv. Glup sam.
Je li dobro? -Još diše.
Tako sam glup. -Možemo ga ubaciti u vaš auto?
Auto prati pogled. Kako sam to mogao zaboraviti?
Ayrton Senna nije morao poginuti u Imoli.
O tome sam razmišljao na putu u bolnicu.
Udario je u betonsku ogradu u zavoju Tamburello pri 305 km/h.
I vjerojatno bi preživio da mu malen komad ovjesa
nije probio kacigu.
VETERINARSKA KLINIKA SEAVIEW
Odmah otraga.
Ali znam istinu.
Senna je tog dana poginuo jer je njegovo tijelo ispunilo svoju svrhu.
Njegova je duša naučila ono što je došla naučiti.
I znao sam, ako sam i ja naučio što sam trebao,
i ja ću otići.
Ali ispostavilo se da nisam sve riješio.
Obilno unutarnje krvarenje.
I oštećenja bubrega.
Imao je sreće. Moglo je biti mnogo gore.
Moram biti iskrena, g. Swift. Za starog psa poput vašeg
takva je ozljeda često početak kraja.
Rendgen, sedativi, analgetici i noćna hitna stoje 812 dolara.
Hvala.
Žao mi je, kartica je odbijena.
Dobro, evo debitna.
Nema dovoljno sredstava.
Problem? -Danas sam uplatio plaću,
vjerojatno još nije prošla.
Imam gotovine. Imam...
Tristo dolara.
Sutra ujutro mogu u banku i donijeti ostatak.
U redu je, događa se.
Ispiši račun na 300 dolara,
ostavi poruku Susan da ujutro primi ostatak.
Zapravo...
Smijem li zadržati dvadeset?
Hvala.
Jesi li spreman da te vratim kući?
Zbog lijekova sam tjednima bio u polusnenom stanju,
što mi je donekle i odgovaralo.
Sve da ne moram misliti na taj izraz na Dennyjevu licu.
Ja ne mogu reći je li to prava odluka.
Ali ako ti to išta znači, sasvim te podržavam.
I ja.
Činiš što moraš. Zoë će shvatiti kad odraste.
Smjet ćeš je posjećivati kako smo se dogovorili.
Usto, tri tjedna tijekom ljeta, tjedan za Božić i uskršnji praznici.
A tužba? -Odustat će od nje.
Kako sam rekao, imamo čime pregovarati.
U grlu sam osjećao paniku.
Trebam olovku. -Sanjam li još?
Tko je ta osoba, taj uljez? Što je učinio s Dennyjem?
Oprosti, to je jedina koju sam našao.
I onda sam shvatio.
To nije bio Denny.
Bila je to zebra.
Mogao sam spriječiti demona da uništi Zoëine igračke
i nisam uspio.
Znao sam da moram to spriječiti, ali kako?
Enzo! Daj mi te dokumente!
Dođi!
Iskočio je! -Kroz prozor!
Enzo, daj mi te dokumente!
Nije smiješno, Tony! Enzo, pusti to! Ne!
Mislim, smiješno je.
Dobro, shvatio sam.
Nazovite njihove odvjetnike.
Recite im da se vidimo na sudu.
Slažem se s Enzom.
Sigurno? -Nešto sam obećao Eve.
Neću odustati.
Moram si nabaviti psa.
Denny je bio spreman sve riskirati. Ako izgubi slučaj, izgubit će Zoë.
Njegovo disanje tog mi se jutra učinilo neobičnim.
Duboki udisaji, brzi izdisaji.
Taj mi je zvuk bio poznat.
Tako je disao prije same utrke.
To je to, Enz.
To je Tony.
Bok. Hvala što si došao.
Dovezao bih ga u radionicu, ali u zadnje vrijeme nije najbolje.
Da, jadnik mali. -Enz, vidi tko je došao. Tony!
Bok, Enz. Kako si?
Sretno, Dene. -Hvala ti.
Želiš gledati TV?
Psi ne smiju na sud,
pa sam mogao samo zamišljati što se događalo s druge strane grada.
Izmišljao sam cijele scene u glavi,
kao što je Denny navečer prepričavao dan,
a po prirodi sam bio melodramatičan.
Prigovor, časni sude. -Možda zbog poodmakle dobi,
no moja se mašta rasplamsala.
Ne, gospodine. Sigurno nisam.
Dok...
Do jednog trenutka nije moguće...
Odlučili ste ubrzati?
Časni sude, prigovor. Pitanje i odgovor.
Kako?!
Da? -Ne sjećate se da ste ubili...
Na putu sam.
Nešto se dogodilo. Želiš sa mnom?
Što se događa, Dene?
Uz malo truda uspio sam dokučiti što se dogodilo.
Tako mi Bog pomogao.
Danas je Trish svjedočila.
Možete li sudu opisati navodni napad?
Dogodio se kako ga je opisao moj suprug.
Vidjeli ste kako je Dennis Swift
bacio vašeg 20 godina starijeg supruga, na tlo,
pri čemu mu je napuklo rebro, a umalo i zapešće?
Da.
Hvala. Nemam dodatnih pitanja.
Možete odstupiti.
Predlažem kratku stanku
dok pregledam sve izjave i materijale.
Ne mogu.
Molim?
Ne mogu!
Ne mogu ja ovo! Mislila sam da mogu, ali...
Ništa nisam vidjela. Rekla sam što mi je rekao da kažem.
Žao mi je, ali ne mogu više ovako.
Znam da je Denny previše volio Eve da naudi njezinu ocu.
Prigovor. Svjedokinja očito nagađa.
Ta je svjedokinja vaša.
Odustali su od optužaba.
Od svega.
Uspio si, Denny. Gotovo je.
Uspio je.
Dennyjev se rizik isplatio.
Ako je vozač dovoljno hrabar da stvori vlastite uvjete,
onda je kiša samo kiša.
Tatice!
Nedostajao si mi. -I ti meni.
Zoë je opet bila naša.
Denny ju je vratio i bila je to pobjeda za pamćenje.
Halo? -Denny, Luca Pantoni je, uzvraćam poziv.
Luca, da. Bok.
Hvala što ste me nazvali.
Samo sam vam htio javiti
da su problemi u SAD-u riješeni.
Mogao sam ga zamisliti na terasi veličanstvene vile.
U glasu čujem da je ishod bio pozitivan za vas.
Da, gospodine.
I zanima me je li radno mjesto koje ste mi ponudili...
Je li još slobodno? -Jest.
Onda bismo vam se moja kći i ja, i naš pas Enzo,
voljeli pridružiti u Maranellu.
Vaš se pas zove Enzo?
Da, u srcu je vozač trkaćih automobila.
Dobro, moja će pomoćnica sve dogovoriti.
Dobro došli u Ferrari.
Ubrzo ćemo se opet čuti, Denny.
Ciao.
Što je to, Zoë? -Opa!
Izvrsna proslava. Toliko darova. Krasna torta, Denny.
"Sretan ti rođendan iz bajke."
Što si dobila?
Tatice, pogledaj! -Super.
Ja ne...
Ako želiš da odem, mogu...
Bako! -Bok, dušice.
Ja ne bih oprostio tako lako.
Ali Denny je morao misliti na Zoë.
Često sam čuo izraz: budi bolji čovjek.
Djede!
Nisam poznavao boljeg čovjeka od Dennyja.
Velika devetka.
Dobro.
Spremna? -Priprema...
Pozor, sad!
Sretan rođendan. -Hvala, tatice.
Tko želi torte? -Ja!
Da? Bako, možete li mi pomoći? Donesite nož iz kuhinje.
Katkad mi se čini da je moj život bio i tako dug i tako kratak.
Kao da sam proživio cijelu vječnost.
Hej, Enz!
A opet, kao da je prošlo tako malo vremena.
Enzo?
Čujem zabrinutost u njegovu glasu.
Što je bilo, kompa?
Enz...
Osjećao sam mirise minulog dana.
Motorno ulje, benzin... I pečena piletina.
Možeš li ustati, kompa?
Jednom sam gledao dokumentarac o Mongoliji na TV-u.
U redu je.
U Mongoliji, kad pas ugine,
pokopaju ga visoko na brdu kako mu ne bi gazili po grobu.
Ovdje sam, kompa. Ovdje sam.
Njegov vlasnik u uho mu prišapne želju da se u idućem životu
vrati kao čovjek.
Ne vrate se svi psi kao ljudi, kažu. Samo oni koji su spremni.
Hajde, da te podignem.
Spreman sam.
Znam da smrt nije kraj.
Eve mi je tako rekla. Njoj vjerujem.
Kad se vratim na ovaj svijet,
bit ću gotovo odrastao čim me izvuku iz maternice,
s obzirom na sve pripreme koje sam prošao.
Evo ga.
Hodat ću među svojom vrstom, oblizivati usne gipkim jezikom
i čvrsto se rukovati.
To je moj Enzo.
I prenosit ću ljudima svoje znanje, sve što sam naučio.
Jesi li sad dobro? -Dobro sam, Denny.
Jesam.
Uvijek si bio uz mene.
Uvijek si bio moj Enzo.
Čim sam te ugledao, znao sam da smo suđeni jedan drugom.
Volim te, mali.
Odakle ti tu?
Mogli bismo na stazu jer imam iznenađenje za Enza.
Hvala što si ovo dogovorio. Nećemo dugo.
Samo polako, cijela je staza vaša.
Zabavite se. -Hvala, dušice.
Nisam previše stegnuo? Dobro.
Spreman?
Dobro.
Vozači, pokrenite motore.
Nikad se nisam osjećao tako posebno.
Uspio si, čovječe.
Kočnice su tople, gume su tople. Želiš da probamo brzi krug?
Zauvijek bih volio ostati ovdje.
Ostati s njima.
Sad ćemo juriti, može?
Da barem mogu vidjeti što ih čeka u Maranellu.
Denny će biti fantastičan vozač za Ferrari.
Toliko dobar da će ga jednog dana
pozvati da se okuša u ekipi Formule 1.
"Iskušajte me", rekao bi. Volio bih to vidjeti.
Enzo!
Ali ne možemo dobiti sve što želimo.
Osim toga, najbolji vozači ne razmišljaju o budućnosti i prošlosti.
Najbolji se vozači usredotoče na sadašnjost.
Bio si mi dobar prijatelj.
Jako dobar prijatelj.
Najbolji prijatelj.
Dođi.
Ubrzo krećemo kući.
Ali zasad želim samo još jedan krug.
Samo još jedan.
Zalajat ću ponovno da zna.
Brže, Denny. Brže!
MUGELLO, ITALIJA OSAM GODINA POSLIJE
Tata!
Neki te ljudi žele upoznati.
Tvoji su veliki obožavatelji. Svidjet će ti se.
Ti si šefica.
Veliki smo obožavatelji. Vaša kći kaže da vam neće smetati.
Naravno da neće.
Moj sin stalno govori o vama.
Utrkuje se u kartingu. Jako je dobar.
Možete li nam potpisati program?
Sutra ćemo gledati utrku na stazi.
Enzo?
Zovem se Enzo.
Želi biti prvak. Poput vas.
Vaš me sin podsjeća na staroga prijatelja.
Moj broj u Maranellu.
Kad vaš sin bude spreman, nazovite me.
Dobit će najbolju obuku.
Stalno govori o vama.
Kaže da ste najbolji vozač u povijesti.
Bolji i od Senne.
U srcu je vozač trkaćih auta.
Dođi.
Prijevod: Željko Radić
DISTRIBUCIJA: BLITZ